În episoadele anterioare din "Jurnalele Vampirilor"...
De peste un secol, am trăit în secret. Până acum.
Ştiu riscurile, dar trebuie s-o cunosc.
- Ce eşti? - Sunt vampir.
Spune-mi despre fosta iubită, Katherine.
- Tu trebuie să fii Elena. - Cum de arătăm la fel?
Familia Lockwood sunt vârcolaci.
- Spune-mi ce declanşează blestemul! - Trebuie să ucizi pe cineva!
Paralizată de la talie în jos. Şi moartă.
Matt a dat greş, eu nu pot.
Tyler, ce se petrece?
- Pleacă! - Ce se petrece?!
Am fost nesăbuiţi să ne furişăm crezând că nu vom fi prinşi.
Dar s-a terminat.
Ai nevoie de mine. Elena e în pericol.
E o dublură malefică, trebuie să fie protejată.
- Atunci o voi proteja eu. - Te rog, Damon.
Nu!
Unde e?
În portbagaj. Am făcut întocmai ce mi-ai spus.
Bine. Pune-o în spate.
- Îţi mulţumesc pentru ajutor. - Altceva?
Încă un lucru. Vino mai aproape, te rog.
Mai aproape.
Jurnalele Vampirilor Seria II, episodul 8
Elena!
Sarah l-a atacat pe Tyler, el a îmbrâncit-o,
ea s-a împiedicat şi s-a lovit la cap.
- Matt nu-şi aminteşte nimic? - Crede că a leşinat.
Eu cred că amândoi au fost sub vraja lui Katherine.
De asta am minţit pentru Tyler şi am spus că a fost un accident.
Da, asta nu pricep. Tipul e un nemernic.
Dacă Tyler ar fi fost învinuit pentru moartea lui Sarah,
s-ar fi ivit întrebări la care n-are răspunsuri.
Crezi că ar fi o idee bună să-i spună mamei lui că e vârcolac?
Nu.
Iar de la vârcolaci până la vampiri e doar un pas.
Eu cred că am găsit o soluţie bună pe loc.
Unde e mama ta?
Conduce căutarea lui Aimee Bradley. Încă nu i-au găsit cadavrul.
Adolescenţii de azi şi consumul de alcool... Tragic.
Stai! Ochii lui Tyler s-au făcut galbeni?
Mai degrabă, aurii cu nuanţe de ambră.
- Acum se poate transforma în lup? - Când e lună plină.
Dar acum are putere mai mare şi cine ştie ce altceva.
Mă întreb ce i-a spus Mason. Ştie de noi?
- Ce i-ai spus? - Nimic...
Nu cred că ştie mare lucru. Părea foarte speriat. Sincer...
Mi-a părut rău pentru el.
- Sigur ştie ceva. - Bine, o să-l întreb.
Nu, Caroline. Nu trebuie să afle despre noi.
Muşcătura de vârcolac e letală pentru vampir.
- Nu te împrieteni cu el. Ai înţeles? - Am înţeles.
- Am întârziat la şcoală. - Aşa e.
Dacă i-ai spune mamei tale
că Aimee zace pe fundul râului,
ai ajuta-o să nu-şi irosească timpul.
DISPĂRUTĂ AIMEE BRADLEY
Ne vei lipsi, Sarah
Bună, Jeremy!
Elena ar trebui să-mi spună s-o acopăr.
Jenny n-are nimic cu voi, dar forţaţi nota.
- La ce te referi? - La tine şi Elena.
Mă bucur că v-aţi împăcat, dar dacă vrea să doarmă la tine...
Stai o clipă! Nu ne-am împăcat.
N-a dormit la tine aseară?
Nu. Am văzut-o la petrecere, dar asta a fost tot.
N-a dormit la mine.
N-a dormit în patul ei, iar dna Lockwood a spus
că maşina ei era în faţa casei.
Atunci, unde e?
Te rog!
Ce vrei?
- Te rog, sunt rănită. - Ştiu.
Doar un strop.
Trevor! Stăpâneşte-te!
Îmi strici distracţia.
Ce vreţi de la mine?
Dumnezeule! Arăţi exact ca ea.
Dar nu sunt ea. Te rog, nu ştiu ce vrei...
Linişte!
Dar nu sunt Katherine. Mă numesc Elena Gilbert.
Nu trebuie să faci asta.
Ştiu cine eşti. Am spus să stai în linişte!
Ce vrei?
Vreau să taci.
Asta e semnătura lui Katherine.
Katherine e în mormânt, crede-mă. Eu am îngropat-o.
- Asta ai făcut? - Ce anume, Stefan?
Ştiu ce influenţă are Katherine asupra ta.
E în mormânt. Asta e tot.
Dar mi-a spus ceva înainte s-o încui.
- Am crezut că minte. - Ce a zis?
Elena e în pericol.
Nu te-ai gândit să-i ceri detalii?
Ea nu spune decât minciuni!
De unde să fi ştiut că a spus adevărul?
- Trebuie să vorbim cu ea. - Nu.
Dacă îi cerem ajutorul, va negocia s-o eliberăm,
iar tu o să accepţi,
o să scape şi o să ne omoare! Asta vrea.
Nu-mi pasă.
- E o idee proastă, Stefan. - E vorba de Elena.
- Caroline! - Bună! Ce faci?
- Nu prea bine. - Cum se simte mama ta?
Mi-a spus mama că a speriat-o întreaga întâmplare cu Sarah.
De unde ştiai?
- Ce anume? - Despre mine.
De unde ştiai?
Ce să ştiu? Că erai supărat?
Am crezut că te ajut dacă mint pentru tine.
Nu la asta mă refer.
A fost un accident. Trebuie să plec.
Te rog să nu te învinovăţeşti.
- Ce face? - E încă inconştientă.
- Sper că nu te-ai atins de ea. - Ai puţină încredere. L-ai sunat?
Nu, l-am sunat pe un asociat de-al lui. Ştii procedura.
I-ai transmis mesajul lui Elijah sau nu?
Mi-au spus că l-a primit.
- Minunat. Şi ce-a spus? - Asta e tot, Trevor.
Ori l-a primit, ori nu. Acum trebuie să aşteptăm.
Nu e prea târziu. O lăsăm aici. Nu trebuie să mergem până la capăt.
- M-am săturat să fug mereu. - Da? Fuga ne scapă de moarte.
Elijah e de modă veche. Dacă acceptă târgul, suntem liberi.
Tu!
Nu e urmă de om pe kilometri întregi.
Dacă crezi că poţi să scapi din casa asta, te înşeli.
Cine e Elijah?
Cel mai negru coşmar al tău.
N-aş putea să dezleg vraja mormântului nici dacă aş vrea.
Am reuşit s-o fac doar împreună cu bunica mea.
Dar pot să deschid uşa, nu? Pot vorbi cu ea?
Da... Dar Damon are dreptate.
N-o să-ţi spună nimic fără să-i oferi ceva la schimb.
Bonnie, trebuie să fac ceva.
Nu ştiu cine a răpit-o pe Elena sau unde e.
Dacă ar exista o altă cale s-o găseşti?
Cum funcţionează?
Îţi voi folosi sângele pentru vraja de depistare.
Sunteţi rude de sânge, legătura e mai puternică.
Alaric a spus că trebuie să dispărem în 10 minute.
M-a aprovizionat cu arme.
Eşti pregătit?
Aici! E aici!
E la 500 km distanţă!
- Bonnie, avem nevoie de locul exact. - Asta e tot ce pot.
Putem accesa harta din satelit,
să vedem ce e în zonă şi să restrângem căutarea.
Perfect. Să-mi spui ce-ai aflat.
- Nu, vin cu tine! - Nu, Jeremy.
Nu pot să stau aici. Dacă e rănită? Sau mai rău...
- Dacă e... - Nu e. Voi mergeţi acasă.
Te sun în clipa în care o găsesc.
Nu poţi să mergi singur!
Nu e singur. Să mergem!
- Vii cu mine? - E vorba despre Elena.
Omule, cum ai făcut asta?
- Tyler, unde pleci? - Omule, unde pleci?
Bună!
- E totul în regulă? - M-ai minţit mai devreme.
De ce?
Tyler, cred că m-ai înţeles greşit la petrecere.
- Înţeleg că a fost traumatizant. - Minţi.
Nu, însă am întârziat.
Cum ai...
- Eşti mai puternică decât mine? - A fost o nimica toată.
Dacă ştii ceva, trebuie să-mi spui, pentru că nu mai suport!
Îmi pare rău, Tyler,
dar cred că eşti încă în şoc după moartea lui Sarah. E firesc.
Se vede că Alaric are o pasiune pentru arme.
Ce-i aia?
O bombă cu verbină, un lansator de grenade.
Ciudat.
- Cât mai avem? - Cam 130 de kilometri.
Cine crezi că a răpit-o?
Cineva din trecutul lui Katherine. A spus că se ascunde de cineva.
Poate că au răpit pe cine nu trebuia.
Îţi mulţumesc că mă ajuţi.
Putem trece de sentimentalismele de la drum lung?
- Clişeul îmi provoacă mâncărimi. - Haide, Damon!
Ştim amândoi că n-are nicio legătură cu mine faptul că eşti aici.
"Elefantul din cameră" a urlat din rărunchi.
Nu trebuie să fie stânjenitor. Hai să vorbim despre asta.
- N-avem despre ce vorbi. - Nu-i adevărat. Spune!
Eşti aici pentru că vrei să-l ajuţi pe frăţiorul tău
s-o salveze pe fata pe care o iubeşte sau pentru că şi tu o iubeşti?
Exprimă-te! Eu apreciez înfrăţirea la drum lung.
Dacă o ţii tot aşa, o să mă retrag la fel de repede cum m-am implicat.
Nu. Asta-i frumuseţea situaţiei.
Nu poţi.
Alaric a plecat adineauri cu Jenna.
O scoate în oraş, să nu pună întrebări despre Elena.
Asta am găsit în locul indicat pe hartă.
Nu e nimic în afară de casa asta veche.
- I-ai trimis poza lui Stefan? - Da.
Urăsc să aştept aşa.
N-o să păţească nimic.
- N-ai de unde să ştii asta. - Aşa e, n-am de unde.
- Ce faci? - Vreau să încerc ceva.
Nu înţeleg.
Am nevoie de o lumânare. Adu peria Elenei.
Bine.
La ce-ţi trebuie toate astea?
Ştiu că pare o nebunie, dar s-ar putea să reuşesc să-i transmit un mesaj.
Bonnie?
Bonnie!
De ce mă aflu aici?
Îmi pui întrebări de parcă o să-ţi răspund.
- De ce nu-mi răspunzi? - Încă una...
M-ai prins. Nu pot să plec de aici. Măcar spune-mi ce vrei de la mine.
Personal, nu vreau nimic. Eu doar fac o livrare.
Cui? Lui Elijah?
Ai două puncte, ai tras cu urechea.
Cine e? E vampir?
E unul dintre vampirii de la început.
Cum adică "de la început"?
Iar cu întrebările.
Nu te-au învăţat fraţii Salvatore istoria vampirilor?
- Deci îi cunoşti pe Stefan şi Damon. - Am auzit de ei.
Acum o sută de ani, o prietenă a vrut să-mi facă lipeala cu Stefan.
A spus că e unul dintre cei buni.
Eu prefer băieţii răi. Însă am deviat de la subiect.
Cine sunt cei de la început?
Trevor şi eu suntem pe fugă de 500 de ani.
Am obosit. Vrem să se termine.
Ne folosim de tine ca să ieşim dintr-o încurcătură mai veche.
De ce eu?
Pentru că eşti dublura lui Petrova. Eşti cheia care va dezlega blestemul.
Blestemul?
- Blestemul Soarelui şi al Lunii? - Ştii ceva istorie.
Cum adică eu sunt cheia? Piatra lunii dezleagă blestemul.
Nu. Piatra lunii leagă blestemul, sacrificiul îl dezleagă.
- Sacrificiu? - Sângele unei dubluri.
Tu eşti dublura.
Deci pentru a dezlega blestemul, trebuie să mori.
Mamă?
- Ce cauţi aici? - Ştiu.
Ai intrat prin efracţie în casa şerifului.
O să fii premiat pentru asta.
N-ai decât să mă eviţi, să schimbi subiectul... Dar ştiu.
- Eşti la fel ca mine, nu-i aşa? - Nu.
Continuă, dar nu te cred. Am văzut cât de puternică eşti.
Nu plec de aici până când nu-mi spui adevărul.
Tyler...
Eşti vârcolac. Spune-o!
Ce?
- Nu mai minţi! - Nu mint!
Spune!
Nu sunt vârcolac.
Spune-mi mai multe.
Captivitatea o face să fie insistentă.
Ce vrei să ştii, dublură delicioasă?
- De cine fugiţi? - De cei de la început.
Mi-a spus şi ea, dar ce înseamnă asta?
E prima familie. Lumea veche... Eu şi Rose i-am călcat pe bătături.
Rectificare.
Eu i-am călcat pe bătături, Rose mi-a luat apărarea,
iar de jumătate de mileniu vor să ne omoare.
Ce ai făcut?
Aceeaşi greşeală pe care au făcut-o mulţi.
A avut încredere în Katerina Petrova.
Katherine...
Ea şi nimeni alta. Prima dublură a Petrovei.
Am ajutat-o să-şi păcălească soarta
şi, în clipa aia, eu... Scuze, noi am devenit ţinte.
De asta nu vom comite aceeaşi greşeală.
- Poftim. Bea asta. - Mulţumesc.
Ce s-a întâmplat? M-ai speriat de moarte.
- Nimic. - N-a fost nimic, Bonnie.
Am făcut multe vrăji în ultima vreme. Mă epuizează.
Când mă simt epuizat, mă culc. Tu erai inconştientă.
Vrăjitoria are limitările ei.
Dacă întrec măsura, mă resimt.
De unde ştii asta?
Scrie aici. Îmi aminteşte că nu sunt invincibilă.
Te rog...
- Nu spune nimănui. - De ce?
Pentru că e o slăbiciune şi n-aş vrea să ajungă la urechile unora.
Te referi la Damon.
La oricine care poate să-mi facă rău.
N-o să spun nimănui. Îţi promit.
E greu. Bunica s-a stins, iar tata nu vrea să ştie ce sunt.
N-a vrut să afle de când ne-a părăsit mama.
Sunt singură.
Aşa mă simt şi eu de multe ori. Singur.
- Crezi că a funcţionat? - Habar n-am.
Stefan şi Damon vin să te salveze. B.
Ne apropiem.
Jeremy a spus că e un drum după kilometrul zece.
- Dacă vrei, poţi să-mi ceri. - Vreau şi eu.
Ce drăguţ!
Vrei să te faci mare şi puternic ca să-ţi salvezi iubita.
Îţi apăr eu spatele, n-o să păţeşti nimic.
Nu glumesc.
Am băut câte puţin în fiecare zi.
Am mărit doza treptat ca să-mi crească forţa.
Elena ştie că bei sânge?
Pe al ei l-am băut.
Ce romantic!
Dacă vrei să ne înfrăţim la drum...
Mai ştii vremurile în care trăiai pentru sânge?
Tu erai cel care omora de distracţie.
- Vrei să spui că eram ca tine? - Exact, Stefan.
Pe atunci mă hrăneai cu sânge, ca să devin un vampir mare şi rău.
Mă întreb dacă Elena i-ar fi dat sângele ei tipului ăluia.
Ce s-a întâmplat cu tipul ăla? Era grozav.
Cred că şi-a găsit alt motiv pentru care să trăiască.
A ajuns.
A fost o greşeală.
Nu, ţi-am spus că vom scăpa. Ai încredere.
- Nu! Mă vrea mort, Rose. - O vrea pe ea mai mult.
Nu pot să fac asta.
O să i-o dai şi o să aibă milă de tine,
dar eu trebuie să plec de aici.
Ce suntem noi?
O familie. Pentru totdeauna.
Ţi-e frică.
Rămâi aici cu ea. Nu scoate niciun sunet.
Rose-Marie... Putem să stăm de vorbă undeva?
Da, aici.
Îmi cer scuze pentru aspectul casei.
E doar nişte ţărână. Înţeleg perfect.
Spune-mi, cum de ai prins curaj să mă suni?
Îmi vreau libertatea, m-am săturat să fug.
Poţi să mi-o acorzi?
Am autoritatea să vă graţiez pe tine şi pe protejatul tău.
Cum îşi spune zilele astea? Trevor. Dacă consider de cuviinţă.
Katerina Petrova.
Te ascult.
N-a ars în biserică, în 1864.
- Continuă. - A supravieţuit.
- Unde e? - Nu pari surprins de vestea asta.
Când m-ai chemat în această negură a civilizaţiei,
la doar trei ore distanţă de oraşul Mystic Falls,
am presupus că e ceva legat de Katerina.
- Se află în posesia ta? - Nu, am ceva mai bun.
O am pe dublura ei.
E imposibil.
E ultima din familia ei. E o certitudine.
E o greşeală.
Arată-mi-o.
Elijah, eşti om de onoare.
Eşti de încredere, dar vreau s-o mai spui o dată.
Îţi dau cuvântul meu că te voi ierta.
Urmează-mă.
E om. E imposibil.
Salut!
Casa ar trebui să fie dincolo de copacii ăştia.
Eu am mai multă experienţă în chestiunile astea.
Ce vrei să spui?
Probabil cel care a răpit-o pe Elena
e cel care o vâna pe Katherine.
Şi?
Asta înseamnă că are 500 de ani şi e puternic.
- Eşti sigur că vrei să faci asta? - Da.
Dacă intrăm, s-ar putea să nu mai ieşim.
- Atunci n-o să ies. - Cât de nobil eşti, Stefan!
Nu găsesc un motiv mai bun pentru care să mor.
Înţeleg perfect dacă vrei să rămâi aici.
Ne aşteaptă un drum lung. Să pornim.
Te rog, nu-l lăsa să mă ia!
Mai avem o chestiune de afaceri, apoi am terminat.
Am aşteptat ziua asta multă vreme.
Îmi pare sincer rău...
- Nu e nevoie să-mi ieri certare. - Ba da.
Mi-ai încredinţat-o pe Katerina,
şi te-am dezamăgit.
Da, tu eşti vinovatul. Rose te-a ajutat pentru că îţi era loială. E onorabil.
Cum rămâne cu loialitatea ta?
Te implor să mă ierţi.
Te iert.
Abţine-te, Rose. Acum eşti liberă.
- Vino! - Nu! Cum rămâne cu piatra lunii?
Ce ştii despre piatra lunii?
Ştiu că ai nevoie de ea şi ştiu unde e.
- Da. - Pot să te ajut s-o obţii.
- Spune-mi unde e. - Nu merge aşa.
Te târguieşti cu mine?
E prima oară când aud de asta.
Ce-i cu verbina asta la gâtul tău?
Spune-mi unde e piatra lunii.
În mormântul de sub ruinele bisericii.
- Ce caută acolo? - E la Katherine.
Interesant.
- Ce-a fost asta? - Nu ştiu.
- Cine mai e în casă? - Nu ştiu.
Mişcă-te!
- Rose? - Nu ştiu cine e.
Sus, aici!
Jos, aici!
Scuzaţi-mă.
Celor pe care îi priveşte,
faceţi o mare greşeală crezând că mă puteţi învinge.
Nu puteţi. Aţi auzit?
Repet. Nu mă puteţi învinge.
O vreau pe fată.
Număr până la trei. Apoi o să cadă capetele.
Ne-am înţeles?
Vin cu tine.
Te rog, nu le face rău prietenilor mei. Voiau doar să mă ajute.
Ce joc e ăsta?
Las-o în pace!
Vino aici! Eşti rănită? Eşti teafără?
Da.
Elena!
Dumnezeule!
- Eşti teafără? - Sunt teafără.
Am primit mesajul tău.
- Unde e Elena? - E acasă.
Atunci, tu de ce eşti aici?
Pentru că ea a vrut să stea cu Jeremy.
- Poftim. - Mulţumesc.
Rose i-a spus Elenei despre blestem...
Ştiu. O s-o protejăm.
Ştii că nu putem face asta, dacă noi ne certăm.
Katherine a intervenit între noi.
Dacă la fel va fi şi cu Elena, n-o vom putea proteja.
Da, Stefan. Am mai auzit asta.
- Hei! - Ce e?
- Îmi pare rău. - Pentru ce?
Pentru că din cauza mea te-ai transformat acum 145 de ani.
Ajunge, Stef. E târziu. Nu e nevoie să răscolim trecutul.
N-am spus-o niciodată cu voce tare.
Trebuie s-o spun, iar tu trebuie să mă asculţi.
Îmi pare rău.
A fost o faptă egoistă. Nu voiam să fiu singur.
Aveam nevoie de fratele meu.
Ştiu că pare o nebunie, dar alcoolul ajută.
Cel puţin, pe mine mă ajută.
Cu starea de anxietate.
Ard. Parcă mi-a luat pielea foc.
Serios?
Eu nu m-am simţit aşa niciodată. Poate vârcolacii sunt altfel.
La început, eram foarte emoţională.
- Totul era mai intens. - Şi eu simt asta.
Cum e posibil să fii vampir?
Cum e posibil să fii vârcolac?
Cine mai e ca tine?
Eu sunt singura.
E o poveste lungă, pe care o să ţi-o spun odată.
Câţi vârcolaci mai există?
Sunt singurul. Şi unchiul meu Mason, dar el a plecat din oraş.
Tyler...
Să nu spui nimănui, nici despre tine, nici despre mine.
- Nimeni n-o să înţeleagă. - Ştiu.
Vreau să-ţi povestesc despre mama mea şi mama ta, familiile fondatoare
şi despre consiliu,
dar trebuie să-mi promiţi că nimeni nu va afla despre noi.
E o chestiune de viaţă şi moarte.
Nu am cui să povestesc.
Îmi pare rău pentru ce am făcut mai devreme.
Doar că sunt singur. La următoarea lună plină,
o să mă transform şi n-o să pot să mă opresc.
Mi-e frică.
Tyler...
Cine e acolo?
N-am venit să-ţi fac rău.
De ce ai venit?
Lexi mi-a spus odată că eşti unul dintre cei buni.
Ai cunoscut-o pe Lexi.
Trevor a fost prietenul meu cel mai bun.
Timp de 500 de ani, am trăit alături de un singur om,
care a murit.
Nu mai vreau să fug, pentru că nu mai am unde.
Îmi pare rău, dar nu pot să te ajut.
N-am nevoie de ajutorul tău, însă tu ai nevoie de ajutorul meu.
Chiar dacă Elijah e mort, nu s-a sfârşit.
Ce vrei să spui?
Nu s-a sfârşit. Cei de la început vor veni după ea.
N-au de ales. O fac pentru el.
Pentru cine?
Pentru Klaus.
Drăguţă pijama!
Sunt obosită, Damon.
Ţi-am adus ceva.
Am crezut că a dispărut.
Mulţumesc.
Te rog, dă-mi-o înapoi.
Vreau să-ţi spun ceva.
De ce trebuie s-o spui înainte să-mi dai lănţişorul?
Pentru că urmează să-ţi spun
cel mai egoist lucru pe care l-am spus vreodată.
Damon, să n-ajungem acolo.
Vreau s-o spun o singură dată şi vreau să mă asculţi.
Te iubesc, Elena.
Pentru că te iubesc,
nu pot să fiu egoist în privinţa ta.
De asta nu poţi să afli.
Nu te merit.
Dar fratele meu te merită.
Doamne! Mi-aş dori să nu trebuiască să uiţi asta.
Dar trebuie.
Aţi urmărit: Jurnalele Vampirilor Seria II, episodul 8
Subtitrare: Retail